ІКСТЕНКО, МЕКСИКА.
ГОТЕЛЬ
Ніку, це трагедія, але ми тут не через це.
Що, ми тепер боремося з погодою?
Місцеві кажуть, у циклона було обличчя.
Під стресом людям усіляке ввижається.
Але це не значить, що це нова смертельна загроза світові...
Хто ви?
Краще вам не втручатися.
СВІТЛІЙ ПАМ'ЯТІ
Померлі, але не забуті.
Дякуємо Кеннет Лім та Віхаан Рамамерті
за допомогу з цим зворушливим відео.
ДЖЕЙСОН ІОНЕЛЛО - БЕТТІ БРЕНТ
- Цей рік був... - До біса божевільний.
- Джейсоне. - Що?
Не матюкайся.
Це останній день школи. Все гаразд.
Історичним.
Біля півроку тому половина Всесвіту,
включаючи нашу школу, була повністю стерта.
Потім вісім місяців тому група хоробрих героїв
повернула нас назад.
Це назвали "стрибком".
Ті, хто стрибнули, повернулися у тому ж віці...
СЬЮ ЛОРМАН - СЬОГОДНІ БРЕД ДЕВІС - У МИНУЛОМУ
Однокласники, які не зникали, постарішали на п'ять років.
- Молодший брат тепер старший. - Так, це математика.
Не зважаючи на те, що ми стрибнули посеред семестру
та вже здавали тести,
школа змусила нас почати навчальний рік спочатку.
Це нечесно.
І неправильно.
Це був довгий, драматичний і дуже дивний шлях.
Цей рік доходить кінця,
тому час рухатися далі...
- ...у новий етап нашого життя. - Хоч би без пригод,
бо Месники взагалі ще існують?
- В когось є план? - У мене є.
Я сяду поряд з ЕмДжей у літаку.
Візьму перехідник на двоє навушників
та дивитимусь з нею кіно.
- Гаразд. - А коли будемо у Венеції...
Венеція відома своїми скляними виробами.
- Ага. - Я куплю їй...
прикрасу з чорною далією, бо це її улюблена квітка...
- Через... - Вбивство.
Вбивство. Далі поїдемо у Париж.
Підемо на вершину Ейфелевої вежі,
і там її подарую.
А потім розповім про свої почуття.
Потім вона розповість мені про свої.
І ще дещо...
- Що? - Не роби цього.
- Чому? - Бо ми вільні хлопці у Європі.
- Неде. - Слухай.
Я не знаю багато, але це знаю точно.
Європейці обожнюють американців.
- Серйозно? - Більше половини з них - жінки.
Гаразд. Добре.
Але мені дуже подобається ЕмДжей.
Вона чудова, з почуттям гумору, трохи чорним.
Іноді я бачу, як вона дивиться на мене. І почуваю...
- Вона іде. Нічого не кажи. - Що ви, телепні?
- Раді, що вирушаємо у поїздку? - Гей, ми щойно про це розмовляли.
- Так, у Пітера є план. - У тебе є план?
Ні... Немає у мене плану.
Ні, він збирається колекціонувати маленькі ложки з інших країн.
Як бабуся?
Я не колекціоную ложки. Це він їх колекціонує.
Що ж це...
Оце так несподіваність.
До речі, порада.
Скачайте Ві-Пі-Ен на телефон,
щоб держава не відслідковувала ваші дії закордоном.
Розумно. Обов'язково.
Чуваче, гадаю, все пройшло чудово.
ДОПОМОГА БЕЗПРИТУЛЬНИМ
Коли я знову з'явилася у квартирі,
родина, що там жила, дуже здивувалася.
Дружина подумала, що я коханка.
Бабуся - що я привид. Це все було... просто дещо.
Дякую, що прийшли
підтримати тих, кого перенесло стрибком.
І авжеж, дякую нашому власному Людині-Павуку!
Дякую, міс Паркер, що запросили.
І дякую всім вам.
Дякую, Людино-Павук.
Він зараз повернеться, щоб сфотографуватися з вами. Дякую!
- Це було чудово. - Неймовірно.
- Так круто. Я так нервувався. - Було трохи ніяково.
- Ні, ти чудово виступила. - Я про тебе.
Так, я відчув це.
- Все гаразд. - Добре.
- Приготував паспорт? - Так.
- Зубну міні-пасту? - Так.
Гей, пробачте.
- Хеппі, гей. - Чудово виглядаєш.
- Дякую, ти теж. - Дякую.
- Нова сукня? - Так, нова.
- Нова борода. - Це після стрибка.
Відростив бороду у стрибку.
Стрибкова борода.
Так, добре.
Я запізнився, бо його ледве не загубили.
Уявляєш? Бо він велетенський. Не сума, розмір.
Сума теж непогана. Вони дуже щедрі.
- Пеппер, на жаль, не приїде. - Так, нічого.
Гадаю, треба подивитися, як там веганська лазанья.
Людино-Павук, іди потисни руки.
Іду.
Що це було?
Тобі зателефонує Нік Ф'юрі.
- Мені зателефонує Нік Ф'юрі? Чому? - Так.
Чому? Бо у нього є геройське завдання.
А ти супергерой. Він їх скликає.
Будь це важливо, він покликав би когось іншого.
Гадаю, що важливо.
- Невідомий. Це він. - Я не хочу розмовляти з Ф'юрі.
- Відповідай. - Чому?
Інакше доведеться мені, а я не хочу з ним розмовляти.
- Чому? - Бо я боюся. Відповідай.
- Ти ввімкнув голосову пошту? - Так.
- Його не можна переадресувати. - Чуєш? Мене кличуть.
- Я пішов. - Поговори з ним.
Я йому передзвоню. Обіцяю, обов'язково.
Ніка Ф'юрі не ігнорують.
Обіцяю, я передзвоню.
Після подорожі.
Гей!
Так... ні, ні, він не ігнорує вас.
По одному питанню за раз.
Ви голова Месників? Ви головний у Месників?
Ні, не я.
Якщо повернуться прибульці, що робитимете?
Що ви робитимете?
У когось є питання щодо району?
Шон Вінфорд, "Квінс триб'юн".
Як вам, перейняти справу Тоні Старка?
Це дуже важка річ.
Мені вже час... Дуже вам дякую, що прийшли.
НЕВІДОМИЙ
Гаразд.
Голодний?
Пробач.
Я гадала, ти відчуєш це своїм пітеровим передчуттям.
Будь ласка, не зви це так.
Що таке? Від куль ухиляєшся, а від банана не можеш?
Ні, мені просто потрібна ця відпустка. Цей відпочинок.
Ти його заслужив.
Так.
Знаєш, що?
Візьми костюм з собою, про всяк випадок. У мене передчуття.
Припини казати "передчуття", Мей.
Ні.
Ні, не візьму.
- Відпочинок, так! - Допоможеш мені?
- Пробач, це моє. - Нічого.
- Середньому місцю два підлокітники. - Дай планшет.
Тобі першу зміну чи другу? Мені байдуже.
Краще третю, я прийняв Ембіен.
- Я не доглядатиму дітей сам. - Гей, Паркер.
Це зветься літаком, він як автобуси, до яких ти звик.
Лише він літає над бідними районами, замість того, щоб там їздити.
Пані?
Він стрибав, тому фактично йому 16, а не 21.
Я заберу.
Вона бреше. Я її навіть не знаю.
Класична ЕмДжей, га?
Ти знав, що Бред буде з нами?
Це... так дивно.
Колись він був плаксою та в нього постійно йшла носом кров.
Ми повертаємося зі стрибку,
а він накачаний, гарний, і всі дівчата по ньому сохнуть.
- Не всі. - Ні, чуваче, всі.
Так. Сюди.
Повертаємося до більш важливих речей.
Летіти нам дев'ять годин. Можна пограти у "Біст слеєр".
Ти радий?
Допоможи пересісти до ЕмДжей.
- Серйозно? - Так, серйозно.
А що до нашого плану? Американці-одинаки в Європі?
Це твій план. І план одинака. А це мій план.
Будь ласка.
Гей, народе.
Перед нами сидить жінка, яка дуже сильно надушилася.
Від цього у Пітера розігралася алергія.
Бетті, якби ти помінялася з ним місцем...
У нього алергія на парфуми?
Так, так, бо...
У нього сльозяться очі...
- Він не може... - У Пітера алергія на парфуми?
З досвіду знаю, алергія - це не жарт.
Я вже відчуваю її поширення. ЕмДжей, вставай.
Неде, на місце ЕмДжей. ЕмДжей, ти - на моє.
Пітере, зараз тебе пересадимо.
- Пробач. - Зак та Себастіан...
- ...на місце Неда та Пітера. - Чудово.
Неде, дякую, що повідомив.
Твоя безпека - мій обов'язок. Та м-ра Делла, але він...
Поки що тільки моя. Давай, Пітере!
Вперед!
У мене малий міхур, тому я сиджу скраю.
Хочеш пограти у "Біст слеєр"?
Ні.
Ти колись грала у комп'ютерні ігри чи....
- Ні. - Зрозумів.
Я розповідав, як моя дружина прикинулася, що стрибнула?
Виявилося, що вона втекла з іншим.
Довелося підробляти похорон.
Похорон був справжнім, всі думали, що вона померла.
Показати відео?
Є перехідник для двох навушників, якщо хочеш подивитися кіно.
Лише якщо воно депресивне чи дуже смішне.
У тебе є перехідник, можемо подивитися кіно разом.
Вітаю, це говорить капітан.
Рейс до Венеції займе вісім годин сорок дев'ять хвилин.
ЗАЛІЗНЕ СЕРЦЕ: ІСТОРІЯ ТОНІ СТАРКА
ВІЛЬНО
ВЕНЕЦІЯ, ІТАЛІЯ
Гарна фотка.
Гей, ти бачив ЕмДжей та Бреда у літаку?
Вони дивилися кіно та сміялися.
Не хвилюйся, гаразд?
- Певен, це просто так. - Гей, любий.
Потримаєш?
- Так, авжеж. - Дякую.
Що це було?
Ми розговорилися у літаку і виявилося,
що у нас багато спільного.
Тому ми тепер пара.
Що сталося з планом "самотній американець у Європі"?
Пітере, то були слова хлопчиська.
Той хлопчисько зустрів жінку.
Дуже сильну жінку.
І тепер він чоловік.
- Любий? - Іду, люба.
Там нічого особливого. Клянуся.
ти майже його забув!! Мей
Це не можна.
Пробачте. Пробачте.
- Я тут. М-ре Гаррінгтон. - Чекайте.
- Я тут. - Дякувати Богу.
Здається, ми на місці. Вони проводять тут реновації.
- Все стане ще краще. - Якийсь смітник.
- Це, мабуть, консьєрж. - Так.
Боже мій.
Народе, ми на місці.
- Скажіть, що ми помилилися. - Заходьте.
Це якесь болото.
- Тобто "чарівне місце"? - Смітник.
Гаразд, розкладайте валізи.
Зустрічаємося у музеї Да Вінчі о третій. Вперед!
- "Ваманос"! - Тут це "андіамо".
- "Андіамо"! - Ось так.
У Римі поводьтеся, як римляни.
А у Венеції обов'язково промочите ноги.
Гей, флешмобівці, як справи?
Я на вулиці Марко Поло...
- Це так весело. - Так?
- Три, два, один. - Скажіть: "Піца".
- Піца! - Час на піцу!
Гей.
Я шукаю...
Ідеально.
Що?
Це ідеальне слово у світі. Італійське. Я щойно дізналася.
- Що воно значить? - Мільйон речей.
"Не знаю". "Забирайся".
"Не знаю" та "забирайся".
Це найкращий італійський винахід, після еспресо.
Отже, ти любиш еспресо?
Гей. Німці? Американці.
Розу?
"Бо" - це моя суперсила.
Це як анти-"алоха". Я народжена казати це слово.
Що у сумці?
Круто.
Овва, круто.
Що це було?
- Бетті, все гаразд? - Так.
- Боже! - Тікай.
Нам треба втікати!
- Що це? - Я не знаю.
- Що робитимеш? - Я кинув костюм у готелі.
- Чому? - Я у відпустці, Неде!
Всі побачать, хто я. Забери їх.
- Вперед! - Біжіть!
Забирайтеся. Швидко!
Боже.
Давай.
О ні, і не думай.
Як ти? Тікай звідси. Давай!
Пробачте, сер!
Я можу допомогти. Дозвольте.
Я дуже сильний та липкий.
Відманюй його від каналів.
Музей Да Вінчі. Через нього я у Венеції.
Ми на місці.
Його зачинено.
Ти про що? Наскільки?
До листопада.
- Ти не подивився на сайті? - Гарна ідея.
Щоб тебе.
Не висовуйтеся. Тут ми у безпеці.
Хто він?
Не знаю, але він надирає тій воді дупу.
Так! Так!
ГОТЕЛЬ
Це прибульці. Мають бути.
"БазФід" пише, це моряк Морріс Бенч.
Він піддався впливу підводного генератора
та отримав водяні сили.
Так, треба вірити всьому, що пишуть в інтернеті.
- Людина-Павук впорався б. - Звідки воно взялося?
Як вчений скажу...
це чаклуни.
Ні, ні, ні. Ми залишимося.
Добре, що я поклала твій костюм.
- І як ти його забув? - І не кажи.
А хто цей хлопець у костюмі? М-р Стрендж?
Д-р Стрендж, Мей, доктор. Ні. Я не знаю, хто це був.
Хтось новий.
- Я намагався допомогти... - Хеппі, це мій ланч.
Не їж його.
- Хеппі там? - Так, це Хеппі.
Він тепер наш волонтер.
Постійно у нас в офісі.
- Хоче привітатися. - Ні, не хочу я... Привіт, Пітер.
Гей, Хеппі.
Пробач, я зайнятий. Маю роздати... листівки.
- Що ти робиш? - Добре, що ти веселишся.
Не хвилюйся, я подбаю про твою тітку.
А як там твій план?
Були деякі перешкоди.
Не накручуй себе. Довіряй інстинктам і все буде чудово.
Я знаю. Люблю тебе.
Бувай.
Хто він?
Наче Залізна Людина та Тор разом.
Він нічого. Але він не Людина-Павук.
Чому ти так любиш Людину-Павука?
Що? Він крутий, ось чому.
Він захищає всіх і цим мене надихає.
Надихає мене бути кращою людиною.
Гей, дупо. Гадав, ти втонув.
Здається його звуть Містеріо.
"Луомо дель містеріо" італійською "таємнича людина".
- Вони не знають, хто він. - Містеріо.
- Круте ім'я. - Круте ім'я.
- Люба. - Любий.
І як багато ти там побачила?
Небагато. Я бігла.
Так. Я теж. Біг...
звідти.
Завтра у Париж.
Підемо на Ейфелеву вежу. Буде чудово.
Читала, її будували як секретну антену,
щоб створити армію божевільних.
Тому це моя улюблена точка у цій подорожі.
Що робитимеш з водяним монстром?
Нічого.
Він мертвий. І Містеріо робить своє діло.
Я хочу побути з ЕмДжей.
Ми розмовляли про Париж, думаю, я їй подобаюся.
Чудово.
Нагадує мені, коли ми з Бетті закохалися.
Я щойно закінчив фруктовий салат...
До тебе важко додзвонитися, Людина-Павук.
Ви Нік Ф'юрі?
І ви застрелили Неда.
Це легкий транквілізатор. Все гаразд.
Нарешті ми познайомилися.
Я бачив тебе на похороні,
не думав, що там буде доречно обмінюватися номерами.
Це було б недоречно.
- Це я і сказав. - Так.
Важливо те, що ти тут. Я хотів, щоб ти сюди приїхав.
Ти уникав мене, але ти все одно тут.
Який збіг.
Чекайте. Це точно збіг?
Колись я знав все.
Потім повернувся через п'ять років і тепер нічого не знаю.
Ні інформації, ні команди.
І якийсь школяр
уникає розмови зі мною.
Ось що я знаю.
Тиждень тому у Мексиці циклон зруйнував селище.
Свідки кажуть, що у циклона було обличчя.
Через три дні схожа річ у Марокко.
Селище...
Роблю обхід.
Дивлюся, чи потрібна комусь психологічна розрядка.
Ні, все гаразд. Дякую.
Чудово... Бо я не кваліфікований, щоб...
Він вже спить.
Я не кваліфікований психолог, тому на добраніч.
Це був мій вчитель. Пробачте, що ви казали?
Було знищено ще одне селище. Це може бути нова загроза...
Любий, ти спиш? Ти не відповідаєш на мої смс.
Він заснув, Бетті.
Так рано?
- Так. - Гаразд.
Тому моя задача...
Хлопці, у тій воді з каналу величезна купа бактерій...
Ще хтось торкнеться дверей, і ми його похоронимо.
- Одягайся. - Повідомте, якщо вас буде нудити.
Старк залишив це тобі.
Справді?
"Не матиме спочину голова, на котрій є корона".
Старк сказав, ти не зрозумієш, бо це не цитата із "Зоряних війн".
Можеш зняти маску, всі присутні бачили тебе без неї.
Якщо це не заради анонімності,
не треба просто так дихати крізь спандекс.
Ходімо.
Ага.
Там у нас Марія Хілл.
Це Дімітрі.
А це м-р Бек.
Містеріо?
Що?
Неважливо. Так тебе називають мої друзі.
Можеш звати мене Квентіном.
Ти чудово тримався сьогодні. Бачив, що ти зробив з вежею.
Ти можеш знадобитися у нашому світі.
Дякую.
Що? У вашому світі?
М-р Бек з Землі.
Але не з твоєї.
Є купа паралельних всесвітів.
Це Земля - Вимір 616. Я з Землі 833.
Ви кажете, що існує мультивсесвіт?
Я гадав, це лише теорії.
Це змінює наше розуміння сингулярності.
Я про систему безкінечності.
Як це навіть працює у квантовому...
Здуріти.
Пробачте. Це дуже круто.
Не вибачайся за те, що ти найрозумніший серед нас.
Отже...
Вони народилися у стабільних орбітах у чорних дірах.
Істоти, створені з основних елементів.
Повітря, вода, вогонь, земля.
У наукового відділу була для них технічна назва.
Ми звемо їх просто Елементалі.
Їхні різні версії існують у нашій міфології.
Виявляється, міфи реальні.
Як Тор.
Тор був міфом, я вивчав його на уроці фізики.
Ці міфи - загроза.
Спершу вони матеріалізувалися на моїй Землі. Давно.
Ми боролися з ними,
але з кожною битвою вони сильнішали.
Я був в останньому батальйоні, який намагався їх зупинити.
Ми лише відтягували неминуче.
Елементалі тепер тут, атакують ті ж самі координати.
Супутники підтверджують.
Подякуй м-ру Беку за знищення трьох з них.
Залишився лише один - вогонь.
Найсильніший з них. Він знищив мою Землю.
Він забрав мою родину.
Мені шкода.
Він буде у Празі десь через 48 годин.
У нас одна задача - вбити його. І ти їдеш з нами.
Ви сказали, у Прагу?
М-ре Ф'юрі, це все занадто важливо. Це справа для великого супергероя.
А я лише мала дружелюбна Людина-Павук.
Не скигли, ти був у космосі.
Я знаю, але випадково.
Має бути хтось інший, хто допоможе.
- Може, Тор? - Поза Всесвітом.
Доктор Стрендж.
- Недоступний. - Капітан Марвел.
Навіть не називай її імені.
Сер, слухайте, я хочу допомогти.
Моя тітка розлютиться, якщо я відірвуся від однокласників.
Якщо мене побачать в Європі після монументу Вашингтону,
мій клас здогадається, хто я...
І тоді весь світ дізнається теж.
Гаразд.
Я розумію.
Пробачте, що?
Повертайся, доки вчителі не помітили твоє зникнення
і не почали щось підозрювати.
Дімітрі.
Відвези його назад до готелю.
Так.
Дякую, м-ре Ф'юрі.
І щасти.
Бувай, хлопче.
Так, бувай.
- Бувайте, пані. - Ага.
Пий більше води, я дам тобі пігулку вітаміну Ц.
- Не захворій мені. - Гаразд. Дякую, люба.
Гей, з тобою все гаразд?
Чуваче, все чудово.
- Добре. - Не хвилюйся.
Мене вирубив Нік Ф'юрі.
Це найкрутіше, що зі мною траплялося.
- Це дуже круто. - Ага.
- Я радий, що не їду до Праги. - Серйозно.
Гарні новини. Ми їдемо до Праги.
- Що? - До Праги?
Так. Дзвонила туркомпанія. Нам зробили апгрейд.
Чули б ви мене, як я задав їм перед цим.
Вони плакали.
- А ось і наш новий транспорт. - Бро, ти це бачиш?
Круто.
- Я вражений, м-ре Гаррінгтон. - Щоб тебе.
Пітере... Що відбувається?
Гадаю, Нік Ф'юрі вкрав наші літні канікули.
Я м-р Гаррінгтон... для дітей...
- Гаразд. - Добре.
Круто.
Так. Круто.
СХІДНІ АЛЬПИ, АВСТРІЯ
Гей, флешмобівці, з вами Великий Еф.
Катаюся по Альпах зі своїм водієм Дімітрієм.
ТОП 10 РОМАНТИЧНИХ МІСЦЬ У ПРАЗІ
МІСТ ЧАРЛЬЗА
СТАРК ІНДАСТРІС
"Наступному Тоні Старку, я довіряю тобі.
Скажи ЕДІТ".
Сканування сітківки та біометричних показників.
- Показники прийняті. - Агов?
Привіт, Пітере.
Я ЕДІТ,
захисна система Тоні Старка доповненої реальності.
- Тебе зроблено для мене? - Ні.
Але у тебе є доступ до всіх протоколів Тоні.
- Круто. - Хочеш подивитися, що я можу?
ЕДІТ розшифровується "Навіть мертвий, я герой".
Тоні любив акроніми.
Так, любив.
У мене є доступ до глобальної захисної системи Старка.
Всі захисні супутники.
Плюс "задній вхід" до всіх головних телекомунікаційних систем.
ЕмДжей переписується?
Ні. Не підглядай. Не дивися. Це неправильно.
СКУЧИВ Я СКУЧИЛА БІЛЬШЕ
Заправка та туалет. Десять хвилин!
Флешмобівці, ми тут вирішили...
Туалет, туалет. Де тут туалет?
Десять хвилин.
Дімітрі, де саме ми зараз?
- Гаразд, я розберуся. - Боже, як мені погано.
Як тут гарно.
Що?
Привіт.
Закрий двері.
Я Пітер Паркер.
Роздягайся.
- Що? - Ти сказав Ф'юрі,
що Людину-Павука не повинні бачити в Європі.
Я зробила для тебе інший костюм.
Дякую.
- Я певен, він підійде... - Роздягайся.
Гаразд.
Добре.
- Трохи ніяково. - Швидше.
Як це незручно.
Ні, ні, я не...
- Пробач, думав, це туалет. - Все не так, як здається.
- Це... - Так.
- Що ти робиш? - Я не заважатиму.
Боже. Не стріляй ні в кого. Бреде? Все не так, як виглядає.
- Гей, слухай... - Пітере.
Я не осуджую твій вибір.
Якщо хочеш побути з якоюсь європейкою, гаразд.
- Все не так. - Я не можу закрити на це очі.
Я знаю, що ти підкатуєш до ЕмДжей.
- Але вона подобається і мені. - Хвилинку.
- Не показуй їй фото. - Пробач, я повинен.
Вона заслуговує на правду.
Давайте, народ, збираємося
та сідаємо в автобус.
Ваші 10 хвилин пройшли. Давай!
Як справи, флешмобівці? З вами Великий Еф...
- ЕДІТ? - Так, Пітере, чим можу допомогти?
Гей. Тут один хлопець з класу, він зруйнує мої плани щодо ЕмДжей...
Пітере, тебе погано чути. Можеш голосніше?
У Бреда Девіса є моє фото.
Ціль Бред Девіс?
Чи Бред Девіс ціль?
- Так, він ціль. - Зрозуміло.
Ціль Бред Девіс. Ініціюю атаку.
- Що? - Точку перехвату прораховано.
- Випускаю вбивць. - ЕДІТ.
СТАРК ІНДАСТРІС
- Боже. - Круті окуляри, Паркер.
- Чим ти за них заплатив. - Віддай, Флеше.
- Я роблю тобі комплімент. - Будь...
Пробач.
- ЕДІТ, не вбивай Бреда. - Скасувати атаку...
- ...дронів на Бреда Девіса? - Ти ударив Флеша?
- Ні. - Вогонь.
Обережно!
Гей, це не автобан!
- ЕДІТ. - Гаррінгтон!
- Це автобан? - Гадаю, що так.
- Повторна атака. - Пітере.
- А ну сядь та пристебнися. - Дивіться, малі гірські козлята!
- Гірські козлята? - Я бачу.
Щось не видно там гірських козлят.
Ви їх проґавили.
Знаю, ти думаєш, ніхто нічого не помітив, Пітере...
Що?
...але твій новий стиль... Мені подобається.
- Так, любий? - Дякую.
Так. Дуже витончений, європейський.
Боже.
Колись ще повторимо.
Дивно. Вона була тут, у телефоні.
- Я... - Так. Дивно.
ПРАГА, ЧЕСЬКА РЕСПУБЛІКА.
- Овва, трясця, як гарно. - Неймовірно.
Це місце таке витончене.
Так, а чому ми тут?
Кажи за себе.
Я вдома.
Що я можу сказати?
Їхали зі скрипом, але воно того варте.
Розселяйтеся, відпочивайте, бо сьогодні, сюрприз-сюрприз,
у Празі щорічний Карнавал світла.
- Так! - Алло?
Паркер, це Хілл. У твоєму костюмі є навушник.
Встав його у вухо та чекай інструкцій. Зрозуміло?
Так, пані.
- Так. - Гей, друже.
- Гей. - Пробач, якщо здається,
що я з головою поринув у свої стосунки.
- Я все ще твій друг. - Все гаразд, не хвилюйся.
- Добре. Чудово. - Все гаразд.
А що з Елементалями?
- Де це станеться? - Тут, у місті.
- Ми тут. - Я знаю. Це погано.
Я щось придумаю.
Ти маєш щось зробити, будь ласка. Ми всі на тебе розраховуємо.
- Неде. - Так. Так, люба.
Гарні новини - у нас всіх особисті кімнати.
- Чудово. - Серйозно?
Паркер? Паркер!
Так, сер.
Він буде тут через кілька годин.
Ми тобі наскучили?
Він не скучає, а думає про те, як ви його викрали.
У нього були перешкоди.
Я їх прибрав.
Вони не евакуюють місто.
Ідіоти.
Який план, Паркер?
Я буду у вежі собору, чекатиму на появу монстра.
Коли побачу його, повідомлю вам.
- М-р Бек та я... - Мене звати Містеріо.
Тоді ми з Містеріо відведемо його.
Пітере, послухай.
Головний, і єдиний для тебе варіант -
зупинити його тут і зараз, байдуже якою ціною.
Рятуй цивільних, якщо можеш,
але головне - тримай його подалі від металу.
Якщо стане дуже великим, почне черпати сили з ядра Землі.
Тоді його буде не зупинити.
Гей, тут мої друзі.
Я постійно думаю, через нас вони у небезпеці.
Хвилюєшся, що ми скривдимо твоїх друзів?
Ти, хто навів бойових дронів на свій шкільний автобус?
Старк дав тобі дорогущу тактичну систему безпеки,
а перше, що ти робиш, це намагаєшся підірвати своїх друзів.
Мені чудово зрозуміло, що ти до цього зовсім не готовий.
Ф'юрі хотів, щоб я подивився, як ти.
Йому прикро, що він так відірвався на тебе.
Справді?
На вашій Землі ж є сарказм, так?
Як ти?
Я не думав, що влітку доведеться рятувати Землю.
Знаю, це звучить, наче я козел, але...
У мене були плани на дівчину, яка мені подобається...
а тепер їх зруйновано.
Ти не козел через те, що хочеш нормальне життя.
Це важкий шлях.
Ти бачиш всяке. Робиш всіляке. Приймаєш рішення.
Люди рівняються на тебе...
І хоча ти перемагаєш у битві, хтось все одно помре.
Ти мені подобаєшся, Пітере. Ти гарний хлопчина.
Частина мене хоче сказати тобі, щоб ти просто...
втікав звідси від цього.
Але є інша, яка знає, з чим ми зараз будемо битися,
і що на рахунку, і вона рада, що ти з нами.
Я теж.
Але ти хвилюєшся за друзів.
Так.
Здається, я завжди наражаю їх на небезпеку.
Просто нехай сховаються та посидять у безпечному місці.
Все буде гаразд.
Гарно мати того, з ким можна поговорити про супергеройські речі.
До твоїх послуг.
Гей, якщо переможемо, у тебе буде ціле літо, щоб вбити Бреда.
Побачимося.
Добре.
Пробачте, це італійська.
ЕДІТ? Ну ж бо.
- Гей, Пітере. - Гей.
Знайди спосіб притримати моїх друзів всередині кілька годин.
Подивимося, що можна зробити.
Гарні новини.
Ми ідемо до опери!
- Жартуєте? - До опери?
- Що таке? - А що з карнавалом?
Це ще один апгрейд.
Давайте. Турфірма подарувала нам квитки.
Безкоштовно! Ви уявляєте, скільки коштують квитки на оперу?
Ні, бо ніхто з нас ніколи не хотів там побувати.
А я гадаю, що це нас культурно збагатить.
Дякую, Неде.
Народе, це буде, мабуть,
найкращі чотири години всього туру.
Чотири години?
Народе, кажу, буде дуже весело. Серйозно.
Гадаю, ви раді, що я сказав взяти гарний одяг.
Ага, бо ми краще будемо чотири години в опері,
ніж на найкрутішій вечірці в світі.
Не дивіться на мене.
Паркер, чуєш?
Перевірка зв'язку. Один, два.
Ми на місці. Випередили черги.
Ага, черги тут великі.
На щастя, у нас найкращі місця.
Сідаймо.
Гей, я займу тобі місце.
- Гарно виглядаєш. - І тому я чогось варта?
Ні, я не це мав на увазі, просто...
Я просто жартую.
- Дякую. - Будь ласка.
- Ти теж гарно виглядаєш. - Дякую.
- Боже! Оперні біноклі! - Так мило.
- Можу я... - Так.
Хочеш парні?
- Тобто сидіти поряд? - Так.
Ти зайняв позицію?
- Ні. - Гаразд. Ти не...
- Якого біса, ні? Паркер? - Не хочеш сидіти поряд.
- Чи не хочеш парні біноклі? - Я не про це.
Ти сідай, я візьму і приєднаюсь.
Я займу тобі місце.
- Вільних місць багато, буду там. - Гаразд.
Гаразд.
- Паркер. - Я в дорозі. Я...
Гей, я маю йти. Скажеш ЕмДжей, що мені стало погано?
Гаразд. Бережи себе.
Що б ти не робив,
тримай монстра подалі від опери.
Так, Неде, я знаю.
- Гаразд. - Добре?
- Так. - Я пішов.
Паркер! Тобі краще тягти свою дупу сюди.
Йду.
Як гадаєш, куди вона? На карнавал?
- Я не... - Ідемо. Давай, ми теж.
Давай, ходімо. Ну ж бо.
Гаразд. Я на місці.
Коли щось побачу, Бек, скажу...
- Прийняв. - Як костюм?
Чудово.
Крутий. Трохи затісний біля веб-шутеру.
- Паркер! - Добре, замовкаю.
Боже, любий, як тут чудово.
Так, дуже чудово, люба.
- Що таке? - Ти знаєш, чесно кажучи...
Я погано почуваюся у великих натовпах...
Я маю ідеальне рішення проблеми.
Не хвилюйся, любий.
Ми віддалимося від натовпу, подихаємо повітрям.
Тобі відразу полегшає.
- Коливання енергії. - У нас сейсмічна активність.
Він тут! Бек, ти готовий?
- Ти знаєш, що робити. - Я за тобою.
Ні, поверніться!
Поверніться та допоможіть!
Твій вихід, хлопче.
Хвилинку, це...
Гадаєш, це Людина-Павук?
Ні, ні. Це європейський клон.
Я читав про нього. Це не він.
Ні, Бек! Він поглинає карусель!
Він збільшується!
Як його звати? Як його звати?
Ніч... Нічна Мавпа.
- Нічна Мавпа? - Так.
- Нічна Мавпа!
- Так. Нічна Мавпо. - Допоможи нам!
- Врятуй нас! Нічна Мавпо! - Що?
- Ні, ні. - Врятуй нас!
Все гаразд?
План Б?
Так! Ударимо його тим, що він не зможе поглинути!
Я ліворуч, ти праворуч! Зараз!
Так, давай!
Так!
Йому боляче. Продовжуй.
Павуче, тримай дистанцію.
Намагаюся!
Не підпускай до Чортового колеса.
Намагаюся!
Що це було?!
Бетті! Бетті!
Так! Давай! Давай! У тебе виходить!
Ні, ні, ні.
Вже запізно.
Що б не сталося...
Я радий нашому знайомству.
Бек, що ти робиш?
Те, що мав зробити минулого разу.
Бек, не треба!
Бек!
М-ре Бек?
Дякувати Богу.
Я б поцілувала тебе, але здається мене трохи знудило.
У мене є жуйка.
Все скінчено?
Це був останній з них.
Але не остання загроза, з якою доведеться боротися.
Не можна розслаблятися.
У нас знайдеться місце для тебе.
Ми з Хілл їдемо завтра до штабу Європолу у Берліні.
Приєднуйся.
Дякую. Ловлю вас на слові.
У тебе дар, Паркер, а ти не хотів тут бути.
- М-ре Ф'юрі... - Приєднуйся до мене у Берліні.
Але ти маєш вирішити, чи готовий ти боротися.
Старк обрав тебе.
Він зробив тебе Месником.
Мені потрібен Месник.
Світові потрібен.
Може, Старк помилявся?
Так?
Це вирішувати лише тобі.
Давай вип'ємо.
Мені ще не 21.
Гей.
Святкуй, сьогодні ми зробили добре діло.
Так.
Ф'юрі має рацію.
Тоні багато для мене зробив.
Я зобов'язаний йому та іншим.
Але чи це так?
Так, тобто...
М-р Старк дав мені шанс бути кимось більшим.
Він хотів, щоб я став кращим за нього.
- Ф'юрі хоче, щоб я таким став. - А чого хочеш ти?
- Ви про що? - Чого хочеш ти?
- Я не знаю. - Чого зараз хоче Пітер Паркер?
- Я знаю, ти знаєш. - Хочу повернутися до канікул.
Хочу назад до друзів.
Хочу на верхівку Ейфелевої Вежі
з дівчиною, яка мені подобається, розповісти про свої почуття...
Поцілувати її.
Іди ти.
- Але ти цього не зробиш? - Я не можу.
Чому?
Бо на мені велика відповідальність.
- Боже. Дуже вам дякую. - Що це?
- Це... - Окуляри ЕДІТ, так.
Вони валялися на підлозі? Приміряй їх, я подивлюся.
- Так? - Так.
Мені вони подобаються.
- Я можу сказати відверто? - Будь ласка.
Виглядають дурнувато.
Може, є версія з контактними лінзами.
Ти поміряй.
- Ні. - Давай, поміряй.
- Я не хочу. - Просто поміряй.
Як тобі?
"Наступному Тоні Старку, я довіряю тобі".
Що?
Старк залишив повідомлення з окулярами:
"Наступному Тоні Старку, я довіряю тобі".
Я не розумію. Скільки лимонадів ти випив?
Він знав про кожну мою помилку.
Він знав, що я не готовий до цього.
Навіщо тоді він їх тобі дав?
Може, він не довірив мені ЕДІТ, а довірив знайти наступника.
Все логічно. Він знав, що я прийму вірне рішення.
Він не віддав їх Ф'юрі, бо Ф'юрі залишив би ЕДІТ собі.
Мабуть, ти маєш рацію.
Світові потрібна Залізна Людина.
І це не я, 16-річний хлопчина з Квінсу.
Це має бути дорослий з досвідом,
ти схожий на такого Тоні Старка.
Ні, Пітере, припини. Ні.
- ЕДІТ? - Гей, Пітере.
Гей. Так...
Я хочу передати контроль Квентіну Беку.
- Пітере, що ти робиш? - Приймаю вірне рішення.
- Потрібне підтвердження. - Старк дав окуляри тобі.
Старк дав мені вибір. Це мій вибір, і я його зроблю.
Ти солдат, лідер. Ти зупинив Елементалей.
Ти врятував моє життя. Врятував світ.
Він хотів би, щоб вони були у тебе.
Чекаю на підтвердження.
Підтверджую.
Вітаю у рядах Месників.
Вони тобі личать.
Дякую.
Це велика честь.
Так.
Ти б сподобався м-ру Старку.
Куди ти?
- Знайду ЕмДжей. - Щасти, хлопче.
Даю шанс 50 на 50. Ти дуже сором'язливий.
Ага.
- Бувай. - Бувай.
Бачите? Все набагато легше.
Так!
Зніміть з мене цей дурний костюм!
ЕДІТ у нас.
Під'єднайте до нашої системи.
Тост! Тост! Тост!
Ні, це велика перемога, але роботи ще дуже багато.
Тост! Тост! Тост!
Так!
Гаразд, тост!
Давай сюди, Даг.
За того, хто поєднав нас разом, за колишнього боса, Тоні Старка.
За короля блазнів.
Який тримав у руках великі технології та багатства,
але не зміг їм дати ладу.
Як голографічні системи, які я зробив.
Революційні технології з безмежними можливостями,
які Тоні перетворив на машину для самотерапії
та перейменував...
...на "Бінарну посилену ретро-кадровку".
Всього 611 мільйонів за невеличкий терапевтичний експеримент.
Перейменував, роботу мого життя на відрижку.
Я казав, що він помиляється,
що моя технологія може змінити світ.
А він...
мене звільнив.
Сказав, що я...
нестабільний.
- За Тоні. - За Тоні!
- І за Вільяма. - За Вільяма!
Тоні Старк зміг побудувати це у печері!
З купи сміття!
Інтеграція моїх ілюзій
з твоїми бойовими дронами неперевершена.
Сильні ілюзії, справжній хаос, все спрацювало, як слід.
І це лише початок.
- Дякую, Брате. - За Гутермана.
- Гутерман! - За Гутермана!
Історія, яку ти створив про солдата Квентіна з іншої Землі,
який б'ється з монстрами в Європі, просто винос мозку,
і як бачимо, саме у таке люди вірять найохочіше.
Купилися всі.
- Гуті! - Гутерман!
- За Вікторію. - За Вікторію!
Симулювала електромагнітні імпульси на полі бою,
щоб супутники Ф'юрі все підтвердили.
Неперевершена ідея.
- За Дженіс. - Дженіс!
Вона дізналася, що ЕДІТ після смерті Тоні
переходить не до нас, не до департаменту захисту,
а до дитини.
- Дякую. - За Дженіс!
І за всіх інших. Тоні Старка більше немає.
З'явилася прогалина, і хтось мав її заповнити.
І сьогодні ти можеш бути найрозумнішим у кімнаті,
найкваліфікованішим, і всім буде наплювати.
Доки у тебе немає плаща або ти не стріляєш з рук,
ніхто навіть не послухає.
У мене є і плащ, і лазери.
З нашою технологією та ЕДІТ
Містеріо стане самим великим героєм на Землі!
Так!
Тоді всі будуть слухатися!
- Не дитину-переростка. - Ні!
Не підлітка, з вируючими гормонами.
Ні!
А мене...
та мою дуже заможну команду.
- За нас. - За нас.
- За Містеріо! - За Містеріо!
- За Пітера Паркера. - За Пітера Паркера!
Бідолаха.
За роботу.
- Пітере, боже мій. - Гей.
- Ми ледве не вмерли. - Все гаразд.
Гей, мою місію скінчено.
- Поїздку скасовано. - Що?
Монстри лізуть з-під землі.
Батьки хочуть, щоб ми повернулися.
Не змушуйте мене чекати. Пітере, ти не вмер.
Боже, чудово. Стій тут... Одягнися.
Ми замовляємо квитки.
Приїхали заради науки, їдемо через чаклунів.
Вітаю у новому Темному віці.
- Що відбувається? - Вранці ми повертаємося додому.
Ні, ні. Елементалів більше не буде.
- Неде. - Іду, кохана.
Гей, можна тихіше? У мене тут стрім.
- Так. - Гей.
- Де ти був?
- Загубився. - Ми хвилювалися за тебе.
- Добре, що ти повернувся. - Так.
- Накрився наш Париж. - Там було б весело.
- Так. На добраніч. - На добраніч.
Ти гарно виг...
Гаразд.
- Гей. - Гей.
Слухай...
Я не готовий, щоб поїздка закінчилася, тому хочу дещо зробити веселе,
буквально, і це точно не за планом м-ра Гаррінгтона.
Так.
"Так", тобто ти згодна?
Так.
Добре, зустрінемося через 10 хвилин.
Надворі через п'ять.
- Добре, п'ять. - Добре.
- Бувай. - Бувай.
Нічна Мавпо, допоможи! Допоможи! Нічна Мавпо!
- Гей. - Гей.
Куди хочеш піти?
- Яка різниця? - Чудово.
- Гаразд. - Ідемо.
- Я радий, що ми це робимо. - Так, я теж.
Подивимося трохи на місто.
На цьому мосту страчували людей.
Вони складали їх у кошик та топили у воді.
- Пробач. - Нічого.
Я вже давно хотів
дещо тобі сказати.
Так?
Це наша остання ніч у Європі,
і я планував дещо тобі сказати.
Але я просто скажу.
- ЕмДжей, я... - "Я Людина-Павук".
- Що? - Ти це збирався сказати.
Що ти Людина-Павук.
Ні, я не Людина-Павук.
Я давно тебе пильную.
І це дуже очевидно.
Я не Людина-Павук.
Чому ти вважаєш, що я Людина-Павук?
- Пітере, згадай Вашингтон. - Так?
І те, що ти зникаєш кудись без причини.
Ні, мені було погано. Пам'ятаєш? Мій шлунок...
Сюзен Янг гадає, що ти жигало.
Що? Авжеж, я не жигало.
- Отже, Людина-Павук. - Я не Людина-Павук.
А сьогодні? Ти втік і бився з тією істотою. Я бачила тебе.
Ти не могла, бо я не Людина-Павук.
У новинах показали, то була Нічна Мавпа.
- Нічна Мавпа? - Так.
Так сказали у новинах,
а новини ніколи не брешуть.
- Нічна Мавпа. Гаразд. - Що ти робиш?
А у Нічної Мавпи та Людини-Павука однакове павутиння?
Мабуть.
Мабуть, він Мавпа-Павук. Хто знає?
Ти дивилася на мене лише тому, що вважала Людиною-Павуком?
Так.
Чому ще мені дивитися на тебе?
Неважливо. Я гадав, може...
Що це в біса було?
Не знаю.
Це що, якийсь проектор чи що?
Так, але дуже наворочений.
Це було так реалістично.
- Я... - Так, дуже реалістично.
- Чекай, це значить... - Елементалі несправжні?
Хіба це можливо, бо ми були там.
Там був вогонь та руйнування...
Хто вчинив би щось таке?
Містеріо.
Я Людина-Павук.
- І я серйозно облажався. - Чекай. Ти серйозно?
Ти на 100 відсотків серйозно? Бо це не смішно.
Я не жартую.
Бо я була впевнена відсотків на 67.
- ЕмДжей... - Чому ти тут?
- Чому ти у цій поїздці? - Знаю, у тебе багато запитань,
але нам треба втікати, добре?
Добре. Не вірю, що я додумалася до цього!
Ти забрав у мене все!
Це тобі за мою родину!
Пауза.
Пробач.
Можеш перемотати на кінець?
Так. Зараз.
Літаю, літаю, стріляю, стріляю.
Пауза. Добре, хоча мені не подобається хореографія
Вимкнути зображення.
Показати дронів.
Добре. Зброя.
- Активувати зброю? - Так.
Зброя. Вмикаю.
- Чудово. - Стоп.
Щось не так... Не розумію, що саме.
Знаєш що... Зроби подвоєний ущерб та знову програй.
Подвоїти?
- Так. - Гаразд.
Закрийте вуха.
Чудово! Чудово.
- Все за графіком? - Так.
Завантажую хакінг-програми у ЕДІТ.
З її дронами ми створимо подію масштабом на все місто.
Чудова робота.
Подбайте, щоб у дронів була максимальна вогнева сила.
- Буде багато мертвих. - Так.
Більше мертвих - більше довіри. Я маю подолати бар'єр.
Лондон - чудове місто, воно постраждає, але його відбудують.
Якщо я наступна Залізна Людина,
я маю врятувати світ від загрози масштабів Месників.
Коли з'являється новий рятівник,
всі смерті цивільних будуть забуті.
Ти відповідаєш за новий костюм на честь моєї перемоги, Дженіс?
Авжеж. Хочеш приміряти?
Ні... Що відбувається з рукою?
Що це таке?
Один з дронів повернувся без проектору.
Все гаразд.
Чекай... І ти кажеш це лише зараз?
Це... лише один дрон.
- Картинка буде ідеальною, обіцяю. - Проектор - це доказ проти нас.
Це розповість людям, що саме і як ми це робимо.
Я тут дурю сім мільярдів людей, включно Ніка Ф'юрі,
хто є найбільшим параноїком та найнебезпечнішою людиною світу.
Якщо він зрозуміє перш, ніж я його вб'ю, він вб'є мене.
А ніхто не хоче бути вбитим, так?
Так?
Вільям, подивися на мене.
Підключай ЕДІТ.
Привіт, Квентіне.
Привіт, люба. Мені потрібен пошук, п'ятий рівень, задіяти усі ресурси.
Приближую.
Там. Обшукай всіх, хто входив та виходив з будівлі.
Знайдено.
Трясця.
Знаєш, Вільяме, колись,
після того, як я вб'ю через це Пітера Паркера,
сподіваюся, ти згадаєш, що його кров на твоїх руках!
Не вірю, що віддав Беку ті окуляри. Як можна бути таким дурнем?
Він, мабуть, шпигує за мною чи посилає дрона мене вбити.
У тебе був доступ до бойових дронів?
Так, я не хотів, особливо після того, як ледве не вбив Бреда.
Ти ледве не вбив Бреда?
Слухай, я маю подзвонити м-ру Ф'юрі і розповісти, що Бек - фальшивка...
- Але він слідкує за моїм телефоном. - І що робити?
Мені потрібен мій костюм, я маю поїхати до Берліну
та поговорити з м-ром Ф'юрі.
Лише...
Неде, чудово.
Чудовий костюм...
для костюмованої вечірки у замку принца.
Вона знає. Я розповів.
Ні. Я сама здогадалася.
- Круто. - Вже давно.
- Містеріо - шахрай. - Але він врятував мене та Бетті.
Вся битва була його постанова.
Так, він використовує проектори голограм.
Здуріти.
Ага.
Отже, ви працюєте над цією справою разом чи як?
Здебільшого, я.
Неде, подзвони Мей, нехай скаже м-ру Гаррінгтону,
що хоче, щоб я був з родиною у Берліні.
Гаразд. Легко.
Ви так легко брешете.
- Я пішов. - Чекай, чекай. Проектор.
Він тобі знадобиться.
Нікому не розповідайте. Кожен, хто знає - у небезпеці.
Отже, ти теж знаєш.
Круто.
Я дізнався перший і знав довше, але це не змагання.
БЕРЛІН, НІМЕЧЧИНА
- Пробачте. Як пройти... - "Нахт Мавпа"!
Ні, чекайте, я не...
Сідай.
- М-ре Ф'юрі... - Тобі багато доведеться пояснювати.
- Ні, ні, слухайте. - Зачекай безпечного місця.
Гаразд.
Так.
Нічого не хочеш розповісти, щодо своєї подруги?
Він каже про ЕДІТ?
Слухайте, я помилився, мені шкода, але він не той, ким ви його вважаєте.
Бек - брехун. Містеріо та Елементалі несправжні.
Він використовує технології ілюзій.
Так він обдурив вас, а потім і мене, щоб я віддав йому ЕДІТ.
Це проектор. Висмикнув його з вогняного монстра у Празі.
Отже, всі смерті та руйнування, які ми бачили,
створені цим?
Ні, не тільки цим. Гадаю, він використовує дронів.
Якщо це так, Бек дуже небезпечний, і ми маємо діяти розумно.
Хто ще знає про це?
Паркер? Паркер!
- Що таке? - Це Бек. Він тут.
Що? Хілл?
Ні, це лише іллю...
Ф'юрі!
Нічого собі, Пітере, нічого собі!
Я гадав, ми друзі.
Ф'юрі мав померти, але не ти.
Досить ховатися!
Я хотів, щоб ти пішов.
А ти змушуєш мене це робити.
Сам сказав мені, що ти лише хлопчик.
Сказав, що хочеш бути з тією дівчинкою!
- Допоможи мені! - ЕмДжей!
Боже!
- Пітере, що відбувається? - Я знаю, це все нереальне.
А ти певен?
ЕмДжей! ЕмДжей!
Не думаю, що ти знаєш, що справжнє, Пітере.
КВІНС
Прокинься!
Тільки подивися на себе.
Ти лише переляканий хлопчик у костюмі.
Я створив Містеріо, щоб світові було, у кого вірити.
Я контролюю правду.
Містеріо - це правда.
Якби ти був достатньо вправним, може, Тоні досі був би живий.
ЕНТОНІ ЕДВАРД СТАРК
В глибині душі ти знаєш, я маю рацію.
Ти зробив свій вибір. Досить було лише відступити.
І ось зараз ти...
Ф'юрі.
Люди Бека шукають всіх, хто може його видати.
Кому ти розповів?
Я знаю, ти розповів комусь, кажи.
- Добре. - Кажи, кому.
- Кому ще? - Лише Неду та ЕмДжей.
Може, Нед розповів своїй дівчині Бетті, але це все.
Що?
Ти такий довірливий.
- Що? - Ти дуже кмітливий...
Тільки ти...
дурник.
- Тепер всі твої друзі помруть. - Боже.
Легко обдурити людей, коли вони самі себе дурять.
Але якою ціною, Пітере...
Мені дуже прикро.
- ЕДІТ. - Так, Квентіне.
Доступ до файлів поїздки Пітера Паркера.
Треба доставити їх з Лондону додому.
Гей.
Де я?
У камері тимчасового затримання.
Кажуть, тебе знайшли непритомним у депо. Дуже небезпечно.
Ми накрили тебе футболкою, бо ти наче змерз.
Дякую.
Ви такі добрі.
І добре володієте англійською.
Вітаємо у Нідерландах.
- Я у Нідерландах? - Так.
Бувайте.
Охорона!
У нього перерва. Мабуть, розмовляє з дружиною.
- Так, вона вагітна. - Так?
Так.
Нічна Мавпа. Так.
У вас все гаразд?
- Пробачте, сер. - Так?
- Можна ваш телефон? - Так.
Тут всі такі добрі.
Так.
Підніми, підніми... Гей, гей.
Я облажався. Потрібна допомога.
Де я? Де я, сер?
Це Брук оп Лангедайк.
Можете сказати це людині?
Гей. Це Брук оп Лангедайк.
БРУК ОП ЛАНГЕДАЙК, НІДЕРЛАНДИ
Так, без проблем.
Дякую.
Ти зрозумів?
Пітере? Все гаразд?
- Хеппі, це ти? - Так, авжеж, це я.
Стій! Скажи те, що знаєш тільки ти.
Тільки я...
Пам'ятаєш, ми були у Німеччині?
Ти дивився платне відео.
Назви там не вказували, але з ціни я зрозумів, це був фільм для дорослих.
- Ти не знав, звідки я... - Досить! Так, це ти.
Радий тебе бачити.
Ти маєш пояснити, що в біса коїться.
Тримайся.
Ось так.
Йой.
- Я гадав, у тебе є суперсили. - Я відчуваю біль.
- Хеппі. - Розслабся.
- Ще декілька. - Боже, Хеппі.
- Розслабся. - Не кажи так, Хеппі!
Як я розслаблюся, коли я так сильно облажався?
Я довірився Беку. Так?
Я гадав, він мій друг. Віддав йому єдине, що залишив мені м-р Старк.
І тепер він вб'є моїх друзів і половину Європи.
Тому не кажи мені розслабитися.
Пробач, Хеппі. Я не повинен був кричати.
Я дуже за ним сумую.
Так, я теж.
Куди б я не пішов...
Всюди бачу його обличчя.
І весь світ питає мене, хто наступна Залізна Людина...
А я не знаю, чи це я, Хеппі. Я не Залізна Людина.
Ти не Залізна Людина.
Ти ніколи ним не будеш.
Ніхто не буде таким, як Тоні.
Навіть не Тоні.
Тоні був моїм найкращим другом.
Він був зламаним.
Постійно сумнівався у собі, не міг дати цьому раду.
Єдине у чому він не сумнівався - це коли обирав тебе.
Я не вважаю, що Тоні зробив би те, що він зробив,
якби не думав, що ти будеш тут після того, як його не стане.
Твої друзі у небезпеці, ти один, твої технології зникли.
Що ти робитимеш далі?
Я надеру йому дупу.
Але я маю на увазі зараз. У цю мить. Що робити?
Бо ми висимо над полем тюльпанів останні хвилин 15.
Точно. До друзів дзвонити не можна, він вислідить їхні телефони.
Дай свій телефон.
- Мій мобільний? - Так.
Ось, тримай.
- Який пароль? - "Пароль".
- Ні, який у тебе пароль? - Слово "пароль".
Пароль голови безпеки слово "пароль"?
Мені теж соромно.
Гей, губернаторе. Чашку чаю? Скоро буду у Лондоні.
- Вони у Лондоні. - У Лондон.
- Мені потрібен костюм. - Костюм?
Гаразд...
Покажи все, що є для Людини-Павука.
Так, відкрити. Так. Ні, ні, ні.
Що?
Нічого.
Ти подбай про костюм, а я - про музику.
Люблю "Лед Зеппелін".
Покажи мої веб-шутери.
Ізолюй тазер та зміни конфігурацію, щоб збільшити вольтаж
на 25 відсотків та ввімкни
ручне керування детонацією.
Я гадав, інформація по камері сну Крі тримається у повній секретності.
Ніку, супутники засікли електромагнітний імпульс.
- Гадав, все скінчилося. - Цей найбільший.
- Де? - У Лондоні.
Компанія організувала нам тур містом,
потім перекусимо та поїдемо до аеропорту.
Лише мені це все здається божевіллям?
Я розумію.
У цій науковій поїздці ні краплі наукового.
Ні, я кажу про Пітера.
Ніхто не помітив, який він мутний?
Бо я бачив його у туалеті з якоюсь жінкою,
він був у самих трусах. Він постійно зникає,
як у опері, наприклад, га?
Тепер він їде до родини у Берлін?
Чи нікого не цікавить правда?
"Сам концепт об'єктивної правди зникає з нашого світу".
Джордж Оруел.
- Дякую, ЕмДжей. - Так.
Коли вже Пітера тут немає, щоб відповісти, а як щодо тебе, Бреде?
Чому ти фотографуєш людей у туалеті?
Що за прикол?
Ні, ні, все було не так, я не...
- Я намагався... - Залишимо все божевілля позаду...
та просто відпочинимо, га?
"Чудово, м-ре Гаррінгтон", - сказав клас.
Гаразд.
Я дам тобі пораду гарного вчителя.
Припини. Це збочення.
Жодних фото у туалетах, біля пісуарів чи ще десь.
- Гаразд? - Дивіться.
М-ре Гаррінгтон, це ваш автобус.
- У нас є автобус. - Радий вас бачити.
- Я допоможу, чому б ні? - Дякую.
Так. Дякую, за допомогу.
Ага.
Діти у мене.
Я прибув так швидко, як зміг.
Перевірив весь периметр. Нічого.
Трясця.
ЛОНДОН
Є імпульси.
- Я ще раз перевірю. - Побачиш щось - доповідай.
У нас є лише ти, Бек.
Саме цього і боюся, нехай допоможе нам Господь.
Нехай допоможе Господь.
Месників не буде. Стартуємо.
- Вільяме, запускай дронів. - Так, брате.
Дрони входять в атмосферу, зброя напоготові.
- Чудово. Дженіс? - Працюю над плащем.
Нехай буде хвилястий. Він може бути поряд з королевою.
- Гутерман? - Майже на місці.
- Добре. Вікторіє, давай. - Підвищую.
Що б це не було, воно у 100 разів більше попередніх.
ЕДІТ?
Так, Квентіне.
Покажи, де втікачі.
Коли почнеться шоу, атакуй за моєю командою.
- Прийнято. - Добре.
Шоу починається.
Врятуємо світ, народе.
Мені це не подобається. Щось не так.
Тепер ти друг Людини-Павука.
Пам'ятай, головне - це спокій.
Щось це не до добра.
Це ж постанова, нічого боятися.
Діти у зоні ураження.
Чудово, Гутерман.
- Що? - Хеппі Хоган.
- Я зрозумів. Що таке? - Я у м-ра Старка.
Пораюся з речами.
- Тут ваша дошка для серфінгу. - Що?
Люди кажуть, Нік Ф'юрі не схожий на серфера, а я їм:
- "Зовнішність оманлива". - Вона не моя. І не дзвони мені більше.
УЗБЕРЕЖЖЯ ДОРСЕТШИРА, ВЕЛИКОБРИТАНІЯ
Ф'юрі отримав кодове повідомлення. Твої друзі біля мосту з вежами.
Твій друг назвав його лондонським, але я зрозумів.
- Я заберу їх. - Так.
- Ми близько. - Близько.
- Як костюм? - Майже готовий.
- Добре. - Чекай. Перш ніж підеш...
Якщо щось зі мною станеться, передаси ЕмДжей від мене?
Ти повернешся, і сам передаси.
- Ти зможеш. - Я зможу.
- Розповідай. - Я знаю, це технологія ілюзій.
Я маю потрапити в середину ілюзії, щоб її знищити,
знайти його, а він лише людина. Я заберу ЕДІТ.
Так, але останнього разу тебе збив потяг.
Так, але цього разу...
Як би пояснити? У мене є шосте почуття.
Пітерове передчуття? Ти кажеш про нього?
Воно ж не працює.
- Я чув, що не працює. Так? - Працює.
- Я не знаю, але... - Отже, Пітерове передчуття.
Ось наш план. Я рятую твоїх друзів.
- Ти вмикаєш Пітерове передчуття. - Добре.
- Блискавка. - Даю блискавку.
Сер, чи безпечно нагорі, чи нам краще зійти вниз?
Боже.
- Що каже водій? - Його немає.
- Що? - Куди?
Ми з м-ром Деллом тримаємо все під контролем.
- Ні, не втягуй мене, Роджере. - Я стараюся, Джуліус!
- Див... - Чаклуни повернулися.
Боже, зайдіть в автобус!
- Добре. - Добре, за мною, діти.
Давай, швидше!
Оце небезпека масштабу Месників.
Сюди. Сюди!
- Так, так. - Боже!
- Флеше! - За проклятою рукою.
Сюди, діти. За мною.
- Це несправжнє! - Як на мене дуже справжнє!
За мною, діти!
Земля, вітер, вогонь, вода.
Вони поєднали сили, як Могутні Рейнджери.
- Ти мав на увазі Вольтрона. - Кого?
Вольтрона! Вольтрона!
Гей, це Містеріо!
Він нас врятує!
Містеріо знає, що ми знаємо...
- Ми у небезпеці. - Так, і вони теж.
Треба тікати.
Вбий того чаклуна!
Це тобі за мою родину!
Тобі треба знайти безпечне місце, Ф'юрі.
Це не закінчиться добре.
Дякую за турботу, але я не залишаю своїх.
Перевірка зв'язку. Як чуєш?
- Добре. Але тут голосно. - Гарний костюм.
- Дякую. - Пітере, точно воно несправжнє?
Так, але в 100 разів більше, ніж очікував.
Все за планом?
Треба злетіти вище, щоб Бек мене не помітив.
Добре. Тримайся.
- Гей, Хеппі. - Так, хлопче?
Нам треба буде серйозно поговорити щодо моєї тітки!
Беку, доповідай!
Гутерман, потрібна відповідь. Щось швидке і рішуче.
"Тут всі Елементалі, вони поєдналися у дещо..."
...дещо інше. Більш могутнє.
Воно підпитується з ядра Землі.
А ось це вже лайно собаче.
Це...
Готуйся до всього.
Так.
Воно несправжнє, несправжнє!
Круто.
Вільяме, дрони порушують формацію.
Може, зіштовхнулися з птахами.
Я хочу бачити, що відбувається. Ручний контроль.
Бачиш щось?
Так. Я його вб'ю.
Сподіваюся, це спрацює.
Прикриваєш?
Прикриваю.
Босе, ілюзія зникає.
Я тебе бачу.
- ЕДІТ, захищай мене. - Прийнято.
- Вимкнути ілюзію. - Ні. Вони все побачать.
Вони побачать те, що я їм покажу!
- Тобі ще потрібен плащ? - Так, Дженіс.
- Він все ще потрібен. - Готово.
- Вільяме, готуй ілюзію мого костюму. - Добре.
У монстрі була купа дронів!
Ось і ти.
Легесенько.
Хто це в біса такий?
- Неде! - Хеппі!
Я заберу вас звідси! У літак!
- Хто ти? - Я працюю з Людиною-Павуком.
- У літак. - Працюєш на нього?
З ним, а не на нього.
- Новий план. До вежі. - Що?
- Хеппі, все гаразд? - Так. Зупини Бека.
- ЕДІТ, ціль - Людина-Павук. - Прийнято.
Я сам вб'ю дітей.
Ось ти де.
У сховище королівських прикрас!
- Так, вперед! - За мною.
- Вперед! - У сховище! Там товсті стіни.
У сховище!
- Що? - У сховище!
Ховайтесь!
РУЧНЕ УПРАВЛІННЯ
Добре.
Так?
Ні. Ні.
Я тебе бачу.
Сховай його...
Давай!
І як капітан це робить?
Хеппі, скажи щось, дай знати, що ви живі!
- Я тут. - Дякувати Богу.
Я виграв нам трохи часу.
- Але небагато. - Я намагаюся,
але ніяк не відірвуся від дронів.
Попався.
І вгору!
Нарешті.
- Гей, Вільяме, як наші справи? - Ілюзія майже готова.
Не уявляю, як ти викрутишся.
МІСТ ТАУЕР БРІДЖ
Чудово, павутиння немає.
- Ми всі помремо? - Ні, доки я живий.
Я витратив життя на відеоігри, і ми всі зараз помремо.
У мене є фальшиві документи, але я ними не користувалася.
Я щодня роблю дурні відео, щоб подобатися людям.
Гей, якби не ті дурні відео,
Людина-Павук вас не знайшов би.
Людина-Павук? Він підписаний на мене? Я нас врятував.
Якщо це так, чому ми всі помремо?
- ЕмДжей! - Припини!
Пробачте.
Я зациклена на правді, хоч це і кривдить інших.
Я закоханий у тітку Людини-Павука.
Ми ж по душах говоримо?
Твоїй брехні кінець, Беку.
Це не ідеально, але я перестрахувався.
ЕДІТ?
Віддай окуляри.
Це тобі потрібно?
Забери.
Давай, пітерове передчуття.
- Чому дрони не атакують? - Ви в зоні ураження.
- Шанс поранення... - Ні. Вогонь зі всіх дронів, зараз!
Бек!
Бек.
Ти збрехав мені.
- А я тобі довіряв. - Знаю.
Це найбіль...
розчарування.
Ти гарна людина, Пітере.
Така слабкість.
Старк мав рацію.
Ти заслуговуєш на них.
Більше ти мене не обдуриш.
ЕДІТ, вимкни дронів.
Біометричне сканування завершено. З поверненням, Пітере.
- Ініціювати протоколи відміни? - Так.
- Ініціюй. - Прийнято.
Дай списа.
Це алебарда.
Дякую.
- Навіщо ти це все наробив? - Ти побачиш, Пітере.
Людям потрібно вірити.
І сьогодні...
люди повірять у будь-що.
Він...
Він справжній?
Всі ілюзії вимкнуто, Пітере.
АКТИВНІ ДРОНИ ЗАВАНТАЖЕННЯ
Так!
Гей, куди ти?
- ЕмДжей. - Гей.
- Гей.
- Як ти? - Добре. А ти?
- І я. - З іншими все гаразд?
Так, всі цілі.
- Що сталося? - Там була купа дронів,
вони літали за нами, а потім припинили.
- Ти їх зупинив? - Так.
Ти його дістав?
- Так. - Ну...
принесла це.
Якщо знадобиться допомога.
Дякую.
У вежі з нами був милий дядько.
Гадаю, він працює з тобою чи щось.
Він...
- Він дав мені це. - Ні.
Ні.
ЕмДжей, пробач.
- У мене був ідіотський план. - Пітере.
Я його записав, хотів купити це та подарувати у Парижі...
Ти поцілувала мене.
- Що? Що? - Так.
Мені не дуже легко зближуватися з людьми.
Тому я збрехала.
Я дивилася за тобою не тільки тому, що вважала тебе Людиною-Павуком.
Це чудово.
- Чорна далія, як вбивство. - Як вбивство.
- Добре. - Так.
Пробач, вона зламалася.
Зламаною вона подобається мені більше.
А мені подобаєшся ти.
Ти теж мені подобаєшся.
Так. Мені вже...
Мабуть, час повертатися до класу.
А я...
- Навіть не знаю. - Ага.
Про всяк випадок.
Так, ні.
Ні, Мей, ти маєш рацію. Все чудово, він сильний.
Так. Я теж радий, що він залишився.
Мені вже час.
Радий, що ви живі. Гадаю, повідомлення спрацювало.
"Зовнішність оманлива".
Дивно, як ти у камеру не моргнув.
Спрацювало.
Лише тому, що я мав підозри щодо Бека від самого початку.
Бреше. Жодної підозри.
Де Паркер?
З дівчиною.
Мені треба з ним поговорити.
- Він подзвонить. - Він...
Гаразд. Чудово.
Це в його інтересах.
І твоїх, тим паче.
І навіть не думай мене ігнорувати.
НЬЮАРК, НЬЮ-ДЖЕРСІ.
Точно більше ніхто не здогадався?
Так, ніхто до тебе не придивляється.
Йой.
Окрім мене.
Дякую.
- Не запізнюйся. - Добре.
Побачимося.
- Ви такі милі. - Дякую.
Я подумав, може, сходимо на подвійне побачення?
- Ми розійшлися. - Ми розійшлися.
Ні. Що? Чому?
Буває, чоловіки та жінки розходяться,
але той шлях, який вони пройшли, завжди залишається їхньою частиною.
- Ти такий мудрий. - Дякую.
Привіт, Джеральде.
ТОМПСОН
Мати не змогла?
- Мей! - Я клянуся...
Ось і він. Не виписуйте штраф.
Яка я рада, що ти цілий.
Ні, серйозно, все чудово. Зі мною все гаразд.
Ідемо. Де твої валізи?
- Точно. Їх підірвали. - Так.
- У мене є рогалики з маслом. - Дякую.
Я ж знаю тебе.
Останні кілька років я приховував свою особистість.
Я зіштовхнувся з купою обману.
І з мене досить брехні.
Час дізнатися правду.
Ви зустрічаєтесь?
- Так. - Не зовсім.
- Що? - Ну...
- Думаю... - Легка захопленість.
Так, яка еволюціонує, як і все.
- Я не знаю, куди це веде. - Я прийму будь-який розвиток подій.
- Будь-який. - Розповісти друзям...
- Ми точно завжди будемо друзями. - Я піду, бо у мене побачення.
...бо між нами всіма є зв'язок.
- Бувай. - Так і є.
Пробачте!
В дорозі, 12 хвилин Не переписуйся у польоті!
- Я запізнився. - Гей.
- Нічого. - Готова?
- Так. - Тобі сподобається.
Добре! Добре!
- Добре. - Готова?
Так. Я не дивитимусь. Я не дивитимусь.
Я маю припинити дивитися. Вже припиняю!
Можеш поставити мене на землю! Постав!
Все гаразд?
Так, так, чудово.
Просто... Не роби так більше.
- Я більше не хочу. - Добре.
Мабуть, я піду.
- Бережи себе. - Побачимося.
Екстрені новини.
Ми розповімо вам подробиці щодо атаки на Лондон.
Анонім надав нам це відео.
На ньому Квентін Бек, він же Містеріо, за мить до смерті.
Це відео може шокувати.
Я зміг випхати Елементаля через портал,
але не думаю, що я виживу.
Людина-Павук напав на мене без причин.
У нього армія малих дронів, технології Старка.
Сказав, лише він може бути Залізною Людиною і ніхто інший.
Ти певен, що хочеш ініціювати атаку?
- Помре багато людей. - Так. Ініціювати протоколи.
Це шокуюче відео трохи раніше розмістив
суперечливий сайт з новинами дейлі б'юґл крапка нет.
Ось, народе, переконливі докази, що Людина-Павук...
ДЕЙЛІ Б'ЮҐЛ ДЖ. ДЖОНА ДЖЕЙМЕСОН
...відповідальна за вбивство Містеріо,
міжвимірного бійця, який помер, рятуючи нашу планету,
і який без сумнівів увійде в історію
як самий великий супергерой всіх часів.
Але і це ще не все.
Ось де справжній шок. Приготуйтеся.
Людину-Павука насправді... Ім'я Людини-Павука...
Ім'я Людини-Павука - Пітер Паркер.
Якого біс...
Ти маєш розповісти.
Все пройшло чудово.
Малий впорався.
Ми допомогли.
- Талос. - Я знаю.
Але як я мав знати, що все це брехня?
Все було досить переконливо.
Виконання, ілюзії, костюм, весь продакшен сцен.
Для перевертня це досить принизливо. Гаразд.
Гей. Сподіваюся, твоя місія іде за планом.
Ми передали окуляри Паркеру десь тиждень тому, як ти і казав.
Все було досить зворушливо.
Дуже, дуже зворушливо.
Талос.
Незабаром після цього
все пішло шкереберть, тому ти маєш повернутися,
бо всі постійно питають, де Месники.
А я не знаю, що сказати.
Пощастило, що Людина-Павук переміг...
Повертаємося до роботи!
У кого моє взуття?
З ЛЮБОВ'Ю ТА ПОДЯКОЮ СТЕНУ ЛІ ТА С. ДІТКО
Переклад субтитрів: Фатун Володимир